Neuraminidase inhibitor. Neuraminidase inhibitor.
hej- hej-
Hörde du ska utomjords.
Jag hjälper till med en medicinsk uppföljning av M33-985, ja.
- Med Keller. -Korrekt igen.
På din lediga dag.
- Kan jag inte åka utomjords på ledig dag? -Jo.
Det är konstigt att du frivilligt
gör nåt för välgörenhet på din lediga dag.
Jag försöker bli bättre.
En helt ny, snällare Rodney McKay.
Där är du. År du klar?
Du kommer väl också, eller hur?
Ja, Ronon erbjöd också sin hjälp,
och jag tyckte att ju fler desto bättre.
- År det nåt problem? -Nej, nej, jag... Nej, ingenting.
Okej.
Gå och ring ut, Chuck.
Jag tar det. Inga problem, jag tar det.
Vill du? Du tar det. Jag tar mina grejer, jag...
Människorna vi ska träffa idag,
bara ni undviker fysisk kontakt är det inga problem.
Farsoten verkar inte smitta via luften.
Vad är det för fel med dem?
Det är en sjukdom liknande influensan vi har på jorden.
Den har spridit sig i hela byn.
Inte alltför allvarlig, men tillräckligt för att skrämma dem.
- Han har också fått det. -Klarar han sig?
Han har inte så hög feber, så om han vilar och dricker mycket så klarar han sig.
Jag ska skriva ut lite medicin.
- En neuraminidase inhibitor? -Mycket bra.
Får jag se på dig, Erran, för att vara på den säkra sidan?
Kan vi få vara ifred?
Det finns en taverna i närheten. Ni kan väl ta lite lunch?
Vill du... Visst.
Vad är det? Var det inte gott?
Du behöver inte vara här.
Du har säkert massor att göra på Atlantis.
Konstigt nog har jag inte det. Men om du behöver gå tillbaka, så...
- Nej, det är okej. -Visst.
Har de fått nog med tid?
Jag vill inte avbryta om de är mitt i nåt medicinskt.
Hej, har dr Keller gått?
År hon inte med er?
När hon var klar gick hon.
Hon skulle gå till er på tavernan.
Okej. Bra. Tack.
- Jennifer? -Jennifer!
Jennifer, det är Rodney, hör du mig?
- Jennifer -Dr Keller, svara.
Radion funkar inte eller så är den avstängd.
- Det skulle hon aldrig göra. -Vad har då hänt henne?
- Sett nåt? -Jag har kollat hela gatan.
Ingen har sett henne.
Hon skulle aldrig gå
utan att berätta för oss.
Om inte nån tog henne mot hennes vilja.
Du kanske ska gå tillbaka och anropa Atlantis.
- Du har nog rätt. -Jag stannar kvar och kollar byn.
Vem är du?
Om du slutade kämpa hade jag inte behövt bedöva dig.
- Vad vill du? -Sluta ställa frågor.
Jag vill veta varför du kidnappade mig.
Hur tog du mig från byn? Jag minns inte...
Bra.
Nu går vi.
- McKay 'Jin jag hör dig,.
Jag har hittat fotspår utanför byn.
- Jennifers ? - Nørmalt A tlantis -fatspár,
Nån är med henne.
Större fotspår, som mina.
Hon ser ut att ha kämpat.
Fan också.
Det konstiga är att de verkar komma från intet.
Vad menar du med det?
Det finns ingenting mellan byn och här.
De bara syns plötsligt,
som om de kommit från himlen.
Vänta lite.
Bara ett par fotspår leder in mot skogen.
Ett par?
Inte Kellers, utan den andre killens.
Vad hände med Kellers?
De här spåren är djupare. Han bär henne, tror jag.
Han gjorde henne förmodligen medvetslös.
Herregud.
Jag ska kolla det.
Vi kanske ska vänta.
Jag är nästan vid porten.
Jag ska anropa dem, få hit ett team, göra en ordentlig genomsökning.
Det låter bra. Gör det. Under tiden följer jag efter.
- McKay? - Ja, jag är här.
Två par fotspår igen.
Hon lever fortfarande.
Bra. Det är toppen!
Okej, jag är vid porten.
Jag mobiliserar sökteamen och kommer snart.
Helsike!
- Ronan -Va d?
- Wraith! -Hur många?
Fyra stycken kom ut ur porten. En tänker döda mig!
Fasen!
Äntligen!
- Varför tog det så lång tid? -Ingen fara.
- Det är en jägare. -Vad?
- Wraith-jägare. De jagar löparna. -Jag trodde de var sällsynta.
Bara några få i galaxen.
Stämmer. -För några år sen fann vi dig
och nu en till? Vad är oddsen nu?
Vart tog de andra vägen?
Jag vet inte. De sprang in i skogen.
Vart ska du? Vänta!
Vi går inte längre på stigen.
Vart för du mig?
Berätta vad du heter.
Vi kan prata när vi kommer fram.
Vart?
Vad gör du?
Ronon?
Se upp!
Ert folk måste till en säker plats snarast.
- Varför? Vad hände? -Wraith finns i området.
- Som kommer hit? -Det hoppas vi inte. De är inte många.
De letar efter nån annan.
Men vi tar inga chanser.
Har du sett nån som är annorlunda i byn på sistone?
Nån ny, nån som ser ut som, jag vet inte, som han?
- Nej. -Vi har inte tid med det här.
Kan folket gömma sig nånstans?
Det finns grottor utanför byn.
Förfäderna använde dem under senaste skörden.
- Bra. Kom, då går vi. -Okej.
- Vad är det? -Det tar för lång tid att förklara.
För lång tid? Vi har vandrat i timmar nu.
- Kan jag vila? -Nej.
Bara några minuter?
Varje minut gör att ditt team tar in på oss.
Vilket team?
Du kommer från Atlantis. Du är doktor. Två män reste tillsammans med dig.
Var försiktig. Fortsätt.
Det är bara förbi diket. Ni är nästan framme.
Då så. Var försiktig, sir.
- Sir? -Frun. Förlåt. Ni har en...
Det var en mustasch.
Det var de sista. Byn är tom nu.
Bra. Följ med dem, se till att de stannar i grottorna.
Se till att de är tysta.
Inget oljud om ni inte hör från mig.
- Eller mig. -Okej. Tack.
Vi kanske ska gå tillbaka till porten?
Nej. Gå du. Jag letar efter Keller.
Jag tycker inte det är bra att dela på oss nu.
Vi vet inte var Wraith är.
Vi hinner inte gå tillbaka. Löparen tog henne.
Han får för stort försprång, vi hittar dem aldrig.
Vill du gå till porten, gör det. Jag sticker.
Ronon? Ronon!
Fasen! Kan du... Ronon!
Åh, nej.
År du färdig med att fly?
Fler Wraith i närheten. Vi måste förflytta oss.
Du är inte från byn, eller hur?
Jag har aldrig sett dig. Jag har nog träffat alla.
År du från den här planeten?
Du tog hit Wraith.
- De letar efter dig. Varför? -Jag är löpare. Känner du till dem?
En av dem jag reser med var löpare.
Var? Det är omöjligt. Man är löpare för alltid.
- Inte den här. -Jaså? Hur?
Ta mig till honom så ska vi berätta.
Jag lovar.
Vi behöver inte vara fiender.
Bra försök.
Hallå! Om du...
Vad?
Här börjar Kellers fotspår igen.
Se. Mindre, djupare, typiskt Atlantis.
De här fotspåren är större och djupare.
- Löparen. -Kellers spår är ojämna.
Antingen är hon skadad eller bunden, eller både och.
Åtminstone syns de. Lättare att följa.
Det är det som är problemet. Ingen löpare är så dum.
Det blir snart mörkt.
Om två timmar, 43 minuter och 17 sekunder.
Just nu har den här planetens sol en gradvis nedgång
och en väldigt kort natt.
Jag brukar ta för vana att ladda ner planetens data
för varje uppdrag, även välvilliga sådana.
Sånt som atmosfäriskt förhållande,
jordens konsistens, vattentillgångar...
Vad?
Jag undrar hur länge du klarar dig
-utan alla dina prylar. -Du blir förvånad.
Jag är ju inte direkt en friluftsmänniska,
men ändå tycker jag
att grejen människa-naturen är intressant.
Jag gick med i scouterna när jag var liten.
Lodge 14 vid Fort McMurray Ivriga Bävrar.
- Bävrar? -Ja, stora gnagartänder.
De använder dem för att hugga ner träd och bygga dammar.
Jag var där i några månader innan de bad mig sluta,
men jag fick manualen. Jag har den fortfarande, Scouter för Bävrar, ovärderlig.
Len svår situation klarar jag mig utmärkt.
- Vad är det? -Blod.
- Herregud. -Nej, det är Wraith-blod.
Ser man på.
Nån har suttit här.
Ett spår bara.
De lämnade stigen och gick däråt.
År du säker? Bara för att fotspåren går däråt.
Ett enda.
Ja, jag vet, men han kanske bär henne igen.
Eller så kanske de blev attackerade av Wraith, Jennifer blev bedövad
och löparen dödar Wraith och gör sig av med kroppen,
och bär sen Jennifer.
Se hur djupa spåren är. Jag tycker vi följer dem.
Ta det lugnt.
Som jag sa, ingen löpare är dum.
- Och nu, då? -Vi går upp.
- Upp? Hur? Har du ett rep? -Det behövs inte.
Var vi...
Hur gick det till?
Jag var på en planet ett tag med en massa teknik.
Jag fick den här från en som bodde där.
Jag hann knappt sätta den på armen förrän den etsade sig fast.
Om jag trycker på ljuset när det är grönt,
kan jag försvinna, flytta runt från ställe till ställe.
Teleportation, det var så du försvann från byn så snabbt.
Jag kan bara förflytta mig korta avstånd.
Den behöver tid att laddas om mellan hoppen, särskilt om jag har nån med mig.
Men den hjälpte mig att komma undan Wraith.
Det kan jag tänka mig.
McKay!
Sjutton också.
- Vad fan gör du? -Just nu? Dödar Wraith!
Varför stannar du?
- Jag hade en sten i stöveln, sa jag ju. - Nej, det sa du inte.
Jo, jag sa: "Vänta, jag har en sten i stöveln."
Varje gång du halkar efter blir det svårare att hitta killen.
- Speciellt på natten. -Inte nu längre.
Vi behöver inte leka det mer.
Vi kommer att veta exakt var han är,
tack vare den här händiga prylen.
Kolla signalen. De är längre bort än jag trodde.
Jag garanterar att nån gång
kommer du att behöva min hjälp. Du ska få se.
När du har problem du inte kan lösa kommer du till mig,
jag tänker ut det i sista stund. Du säger: "Bra jobbat."
Eller så knorrar du eller slår mig i ryggen.
Grejen är den att vi båda har våra gåvor.
Du måste sluta tycka illa om min närvaro här
och börja inse att vi är i samma lag,
vi arbetar mot samma mål.
Lyssnar du? Du har ett letaransikte.
Hör du vad jag säger?
När ska du berätta vad du vill mig?
Jag vill att du hjälper nån.
- Vem? -Det är inte viktigt för dig.
Hon behöver medicinsk hjälp.
Hon? Vem är hon, din fru?
När vi kommer dit, kan jag inte stanna kvar.
Ju längre jag är på ett ställe, desto större fara.
Förmodligen är det ett dussintal fler Wraith på väg.
Spåret slutar här.
Han är precis framför.
Antingen klättrade han eller så kom han på hur man tar sig runt.
Inga spår att de gick runt.
De måste ha haft ett rep eller nåt, som inte vi har.
Hur ska vita oss upp dit?
Du sa nåt om att lösa problem?
Ja, teknikproblem, inte klätterproblem.
Jag trodde väl det.
Har du funderat på att ta bort den där spårningsgrejen?
Jag har försökt. Många doktorer har försökt. Men förgäves.
Jag har avancerad medicinsk teknik med mig.
- Jag vet. -Jag kan förmodligen ta bort den.
Löparen jag berättade om.
En av våra doktorer tog bort hans.
Det var så han slutade vara löpare.
Har du nåt här som kan ta bort den?
Jag har en scanner.
Med den kan jag söka läget på din spårningsenhet,
ge dig anestesi, göra ett litet ingrepp och du är fri från den.
Du sa att det finns nån som behöver medicinsk hjälp?
Det är säkrare för oss alla
om vi får bort Wraith innan vi kommer dit.
Okej.
Vänd dig om.
- Om du försöker... -Vänd dig om.
Ser du det?
Vad såg du?
Din spårningsenhet. Den är annorlunda.
Den är mycket mer komplicerad.
Den har granat ut sig, inte bara mot din ryggrad,
utan mot hjärnstammen.
Du dör om vi tar bort den.
Jag är ledsen.
Vi måste fortsätta.
Okej. Natten kommer om 17 minuter, men den är bara kortvarig.
Som Whitehorse i juni.
Inte för att jag vet vad Whitehorse är,
eller juni för den delen.
Vad...
Herregud! Såg du den?
- Den här killen är god. -Han är en mördare.
Bra. Ingen hittade den.
Vadå?
Hon heter Celise.
- Vad har hänt henne? -Hon föll och skadade benet.
Jag rengjorde såret efter bästa förmåga, men...
- Det är infekterat. När hände det? -För några där sen.
När hon blev sämre letade jag efter en doktor.
Vi åkte till tre olika planeter.
Jag hörde att folk från Atlantis
hjälpte byfolket här.
Jag tog henne hit, hittade den här grottan och gömde henne,
gillrade några fällor för att hålla Wraith och andra på avstånd,
och väntade på att du skulle komma.
Du kunde bara ha bett om hjälp
-istället för att kidnappa mig. -Jag vågade inte chansa.
De flesta vill inte ha nåt med löpare att göra.
- År hon din dotter? -Nej.
Hon bodde i byn som förstördes av Wraith.
Förde du dit Wraith?
Jag bodde där en natt. Jag trodde inte att de skulle hitta mig så snabbt.
De slaktade hela byn.
Celise var den enda jag kunde rädda.
- Hur illa är det? -Mycket illa.
Hennes blodtryck är farligt lågt. Hon är septisk, i chock.
Vad innebär det?
Att såret är nekrotiskt. Jag måste debridera det med kirurgi,
skära bort död vävnad.
Hon ska få en intravenös antibiotika,
men hon behöver starkare mediciner än de jag har med mig.
Hon är en mycket, mycket sjuk flicka.
Hon får inte dö. Du får inte låta henne dö.
Jag ska göra vad jag kan.
Jag är här i närheten.
Det är ingen fara. Jag är här för att hjälpa dig.
Jag har bedövat ditt ben.
Känner du nån smärta?
Bra.
Var är Kiryk?
"Kiryk." Jaså, är det så han heter.
Han är utanför, håller vakt och ser till att du är säker.
- Vilken fin docka. -Den gjorde Kiryk till mig.
Gamle elake Kiryk.
Han är inte elak. Han låtsas bara vara det.
Jag känner nån som han.
Den där signalen cirkulerar.
Jag tror att de har kommit fram.
Hur länge är det till gryning?
Inte så länge. Mindre än en timme.
Vad gör du? Skjut!
Rör dig inte.
- Ett spår mindre att bry sig om. -Ska det vara en tröst?
Du skrämde mig.
Hur mår hon?
Jag tog bort vävnaden, rengjorde så bra jag kunde,
men hon är inte utom fara än på länge.
Hon måste ha en starkare antibiotika,
för att inte nämna hudtransplantation.
Jag skulle vilja ta med henne till Atlantis.
Vår sjukhusavdelning kan ge henne den vård hon behöver.
- Jag kan inte följa med till Atlantis. -Jag vet.
Du får lita på att jag tar hand om henne.
Bara hon kommer tillbaka till mig när hon är frisk.
Kiryk, du måste förstå.
Det finns ingen garanti att hon överlever.
Hon är fortfarande mycket sjuk.
Men om hon överlever,
är det väl inget liv för ett barn att konstant jagas av Wraith. Det vet du.
Om du verkligen vill att hon ska leva, måste du låta henne gå.
Om jag visste att hon...
Vad är det?
Kiryk?
Vad hände?
Wraith bedövade dig och nästan dödade Celise.
Jag kunde inte återuppliva dig. Du fick nog en
tredubbel dos av det där bedövningsmedlet.
Vi var tvungna att lämna grottan
så jag bar Celise hit, gick tillbaka
och drog dig hit. Det var inte lätt.
- Hur mår hon? -Läget är stabilt för tillfället,
men febern är fortfarande hög.
Ju längre hon stannar på den här planeten, desto större är faran.
Jag bär henne. Vi går tillbaka till porten.
Med Wraith som närmar sig? Hur långt tror du vi kommer?
Mycket längre än om du försöker bära henne själv.
Jag har funderat.
Jag kanske inte kan ta bort spårningsenheten,
men det kan finnas ett sätt att inaktivera den.
Med en maskin som kallas defibrillator.
Den ger en kraftig elektrisk stöt
för att få någons hjärta tillbaka till riktig rytm
och jag tror att om jag kan placera paddlarna
direkt på huden ovanför spårningsenheten,
kanske jag kan överbelasta strömmen och förstöra kretsen.
- Gör det. -Okej, men du ska veta
att det inte finns nån garanti att det fungerar
och det medför stor risk.
Om det fungerar inaktiveras enheten.
Om det dödar mig är det samma sak.
Wraith kan inte spåra mig längre.
Det är dags att sluta springa.
Det är inte så långt kvar.
Lova mig att ta hand om henne.
Jag lovar.
Okej.
Laddningen går från en paddel till den andra
och din spårningsenhet ligger precis emellan dem.
Okej.
Klar?
Då sätter vi igång.
Vad fasen?
- Vad? -Jag vet inte.
Den slutade överföra. Vi har förlorat dem.
Kom igen.
Mår du bra?
Vad hände?
Du försvann tillfälligt, men nu är du tillbaka i de levandes land.
Fungerade det?
Jag tror det.
Den överför inga signaler. Jag tror vi brände den.
- Åh, nej. -Vad?
- Vi brände visst det också. -Det spelar ingen roll. Behövs inte längre.
Jag vet nån som gladeligen skulle undersöka det.
Hittat nåt?
Vad?
En kropp har dragits fram här.
- Hittat nåt? -Ja.
Två kroppar låg här. Marken är nedtrampad på två ställen.
Så Wraith kom före oss?
Jag tror inte det. Jag ser inte deras fotspår.
Vad hände, då? Dödade de varandra?
Ingen är död. Inte när de var här iallafall.
En kropp har dragits av Keller. Det är hennes fotspår.
Hon dödade kanske honom när hon inaktiverade spårningsenheten.
Nej, hon dödade inte honom. Han var medvetslös.
Hans fotspår, vid sidan om hennes.
Så hon drog honom hit, återupplivade honom
-och de gick vidare tillsammans? -Det verkar så.
Du sa att det fanns två kroppar.
- Tog de en tupplur? -Nej, för litet för Keller.
Jag tror att nån annan är med dem, troligen ett barn.
- Men inga fotspår? -Nej, de bar henne.
Hon? Hur vet du att det är en flicka?
Darts.
Tydligen fler än vi som märkt att signalen dött.
Nu kunde vi ha haft användning för den där teleportationsgrejen.
Det finns en stig inte långt härifrån.
Vänta här. Jag ska kolla att den fortfarande är säker.
- Ronon! Vänta! -Jennifer
- Få honom att sluta! -Vad? Varför?
Ronon, sluta!
- Hjälp mig. Ta henne. -Okej.
Sluta!
Han ville bara att jag skulle hjälpa en liten flicka.
Hon är sjuk!
Hon är döende. Vi måste ta med henne till Atlantis.
Ronon, snälla.
- Jennifer... -Hennes stygn har gått upp.
Jag måste sy det igen innan vi kan förflytta henne.
- Wraith letar efter dig. -Jag vet.
Det är bättre att vi slåss
mot dem än mot varandra.
Oddsen att vinna är mycket små, men...
- Det hjälper inte nu. -Jag ska ge mig av.
Han har rätt. Det blir fullt med Wraith här.
Det är bäst att vi samarbetar.
- Okej, hon är redo. -Då går vi.
Wraith!
Fasen.
Ronon!
- Skjut honom! -Jag ska.
Var lärde du dig slåss så där?
Jag har tagit lite boxningslektioner.
Vi måste härifrån.
Jag försökte få hennes tillstånd stabilt, men hon behöver starkare medicin.
Du kunde ha bett om hjälp
istället för att kidnappa henne.
Han vet, Rodney. Här, det är till dig.
Det är nån slags teleportationsapparat.
- Teleportation? År det sant? -Det var. Jag hade sönder den.
År ni släkt?
Jag tog Wraith till hennes by. Hon var den enda överlevande.
Det är inte lätt att leva med det.
Oroa dig inte. Vi ska rädda er, båda två.
Jag ser sex Wraith.
Som vi kan se, troligen fler i skogen runt omkring.
Ska vi springa fram och skjuta?
Skeppen sätts i beredskap så snart skjutningen börjar.
- Vi blir slaktade innan vi hinner ringa. -Vi får chansa.
- Oj! -Du fixade den.
Jag experimenterade lite.
Tekniken är mycket komplicerad. Jag vet inte om...
Vad gör du?
Jag ska förbättra våra chanser.
Gå inte ner dit själv.
Jag klarar mig. Var beredda att anfalla gläntan.
Vänta lite.
Jag vet inte om den är lagad.
Du måste testa den innan...
Jag tror jag lagade den.
- Han är vid porten! -Stanna hos dem.
Han ringer porten.
Vi måste snabba på.
Vi tar henne till porten, och går tillbaka,
berättar för folket att det är säkert att återvända till byn.
När de flyger upp ska du använda den knappen för att skjuta dem.
Skjuta ankor?
Inga riktiga ankor, förstås. Man låtsas...
Du kanske ska visa henne ett annat spel.
Ja, visst. Här.
- Hur mår vår lilla patient? -Mycket bättre. Hon är en kämpe.
Stör han dig? Jag kan ta bort honom.
- Kan du? -Ja, han skojar.
Jag pratade med en av familjerna på 985, kvinnan som vi hälsade på.
Hon skulle vilja att Celise bor hos dem.
Det är toppen.
Kommer jag att få träffa Kiryk igen?
Jag vet inte, sötnos.
Vi letar fortfarande efter honom, håller ögon och öron öppna.
Jag tog med nånting som jag tror du tappade i skogen.
Min docka.
- Vad? -Okej,
Så här ligger det till. Jag har funderat och vill veta dina avsikter.
- Avsikter? -Med Jennifer?
Jag har inga avsikter.
Okej.
- Bra. -Vänta.
Vad menar du med "avsikter"?
Är du intresserad av henne på det romantiska planet?
- Nej. -Bra.
Vänta.
Vad?
Jag kanske har avsikter.
Har du avsikter?
Visst har jag det. Därför frågar jag dig.
- Vad ska vi göra? -Jag vet inte.
Jag tänker inte slåss med dig för henne.
- Toppen! -Jag tänker inte heller gå åt sidan.
Vi ska låta henne bestämma.
Okej.
Låt bäste man vinna.
Översättning: Mats Carlbäck, DDS